Mulţumesc.
Oh, minunat. Mulţumesc.
- Lady Russell. - Dragă Anne.
Pari obosită.
Am venit deîndată ce am primit scrisoarea ta.
Nu ştiam că situaţia e aşa dezastruoasă.
Din nefericire, cei care fac datorii trebuie să le plătească.
- Chiar dacă e vorba de un domn. - Nu se pot reduce cheltuielile?
Din nefericire, tata şi Elizabeth nu pot găsi o cale de a-şi reduce cheltuielile
fără să-şi compromită demnitatea,
sau să renunţe la comoditate într-o manieră suportabilă.
Dar măcar l-am convins pe tata să închirieze casă.
Şi aşa putem trăi într-un mod mai puţin extravagant în altă parte
şi în câţiva ani scăpăm de datorie.
În câţiva ani?
Oricum, mai bine aşa decât să vindem.
Cel puţin rămâne speranţa că într-o zi ne putem întoarce.
Şi unde mergeţi până atunci? E ceva decisiv?
Eu speram să găsim o casă în apropiere,
Dar tata şi Elizabeth înclina să meargă la Bath.
Lady Russell.
Dragă vecină, am locuit la Londra, cum se spune.
Sir Walter. Elizabeth.
Vreau să vă spun ce rău îmi pare că trebuie să abandonaţi Kellynch.
Nu ne puteţi învinovăţi, Lady Russell, nu ne puteţi învinovăţi.
Toate sacrificiile, oricât de dureros a fost,s-au realizat.
Am pus punct la toate operele de caritate care nu erau necesare, Lady Russell.
Ne-am abţinut să cumpărăm mobilă nouă pentru camera de desen,
pe care, după cum ştiţi, mamá a lăsat-o într-o stare lamentabila.
Chiar şi aşa, e o consolare să ştim că am făcut tot ce ne-a stat în putinţă.
Desigur.
Ah, da, a venit Shepherd. A promis că ne aduce veşti.
E fiica lui?
Soţul dnei. Clay a murit de curând
şi ea s-a întors acasă la tatăl ei.
În ultima vreme a petrecut mult cu noi.
Lady Russell. Dra Anne.
Sir Walter, de dimineaţă am primit o ofertă de închiriere a Kellynch-ului
Pe care sigur o veţi aproba.
Un amiral,
de curând retras şi plăcut impresionat de acest ţinut,
Doreşte să se aşeze în această parte de lume.
- Un amiral? - Preferăm un domn.
Marina are avantajele ei, fără îndoială,
dar parcă mi-ar părea rău să văd în casa pe cineva care nu îmi este prieten.
- Serios, Sir Walter? - Da.
Mi se pare ofensator din două puncte de vedere.
În primul rând, se dau distincţii nemeritate la...
persoane dubioase
şi în al doilea, bărbaţii din Marină...
arata de parcă au faţa maltratata,
expuşi la vânt şi la clima dificilă
până când nu mai ai ce să mai vezi la ei.
Chiar şi aşa, Sir Walter, amiralul are o avere considerabilă
şi sunt sigur că ar fi un chiriaş foarte responsabil.
Şi ţineţi cont, Sir Walter,
cum îl va privi pe cel care a închiriat şi se va bucura de norocul avut
de a sta în casa unui baron dintr-o familie aşa distinsă.
Da.
Atunci, dacă-mi permiteţi, dle, o să încep negocierile cu amiralul Croft.
- Croft? - Da.
Îl cunoaşteţi, dra Anne?
Da. Nu, um...
Să spunem că am auzit de el.
Nu mă entuziasmează idea că chiriaşul se va amesteca printre arbuştii mei când vrea.
Dacă-mi permiteţi, am multe de făcut.
Doamne, Anne.
- Ce ai păţit? - Nimic. Sunt bine.
Anne...
Cine e amiralul Croft
şi de ce te-a deranjat aşa mult?
Anne.
Soţia amiralului Croft este...
- Este... - Dna Croft.
Desigur.
Şi dna. Croft este sora căpitanului Frederick Wentworth.
Wentworth?
Înţeleg.
Şi când te gândeşti că el cât de curând s-ar putea plimba prin această casă...
Anne, ştii că tatăl tău a considerat-o o relaţie inconvenientă.
N-ar fi acceptat o alianţă pe care o consideră degradantă.
Nu numai el, din câte îmi amintesc.
Dragă...
Să te logodeşti la 19 ani...
în mijlocul unui război, cu un tânăr oficial din Marină...
fără avere şi orientări...
Fără îndoială că ai fi avut numai de pierdut.
Şi eu aş fi eşuat în datoria mea de mătuşa dacă nu te convingeam.
Erai tânără
şi era normal să rupi...
acea înţelegere.
Poate că aşa a fost prudent dar chiar şi aşa,
căpitanul Wentworth a făcut avere în război
şi acum e un bărbat bogat.
Ţi-a scris?
Nu, nu a făcut-o niciodată.
Ştiu din ziare.
Atunci, dacă intenţiile lui faţă de tine ar fi fost cu adevărat sincere,
nu ar fi luat legătura cu tine în momentul în care s-au schimbat circumstanţele?
Nu-l condamn,
nici pe mine pentru că m-am lăsat ghidată de dvs.
Fără îndoială,
acum gândesc mult mai diferit de cum gândeam acum 8 ani.
Oh, dragă Anne.
Eşti o fată bună şi frumoasă. Îţi promit că...
într-o zi vei găsi pe cineva care să te iubească aşa cum meriţi.
Am 27 ani.
Înainte să uit, Shepherd,
dacă nu te deranjează, am intenţia să o numesc pe fiica ta cea încântătoare
ca companie pentru Elizabeth.
Oh, Sir Walter.
Bine, sigur că Penelope se simte onorată de o asemenea distincţie.
Atunci, aşa rămâne. Va veni cu noi la Bath mâine.
Anne nu e o companie suficientă pentru Elizabeth?
Oh, dar Anne pleacă la Uppercross.
Am primit o scrisoare de la sora noastră Mary.
Se simte indispusă, din nou
Şi o roagă pe Anne să meargă să o îngrijească.
Şi cum nimeni nu are nevoie de Anne la Bath,
Le-am scris că va veni imediat cum se va termina totul aici.
Bine...
Tu vroiai să mergi la o casă din apropiere.
Am trimis salutări fam. Musgrove.
Înainte să pleci, Anne,
să nu uiţi să vizitezi toate casele...
din parohie ca să îţi iei rămas bun pentru noi.
E căsătorit?
Nu am auzit să fie
şi chiar şi aşa, un domn aşa bine sigur are o relaţie.
Îşi va aduce soţia aici?
Şi fii?
Sper să evit orice întâlnire.
Ştiu că orice posibilitate de fericire a dispărut pentru totdeauna,
dar să mi se amintească asta prin prezenţa lui aici, ar fi
mai mult decât inima mea ar putea suporta.
Cine este această tânără, dle. Shepherd?
Oh, este dra. Anne Elliot, amirale. Fiica mijlocie a lui Sir Walter.
Singură cu capul pe umeri.
Ce păcat, atunci, că nu am cunoscut-o.
Se va afla aproape, la Uppercross, la sora ei.
Oh, atunci o să facem cunoştinţă, fără îndoială.
Este căsătorită, dle Shepherd?
Din nefericire nu, dnă.Şi la vârsta pe care o are nu cred că o va face.
Bine.
Fără îndoială e mai mare ca o fregată.
Câte oglinzi. O să lăsăm totul aşa cum este.
Cred că e un loc perfect pentru Frederick.
Să vedem dacă vine.
Fratele tău urăşte ideea de a veni la Kellynch.
Mă tem că Somerset îi aduce în minte nişte amintiri dureroase pentru el.
S-a vorbit odată despre logodna lui cu o fată din acest ţinut.
- Când?, -8 ani.
Noi eram în India Orientală atunci.
Nu a vorbit de ea niciodată, dar cred că i-a distrus inima.
Bine, bine, bine.
Frederick logodit, cine ar fi crezut?
Desigur.
Deseori mă întreb dacă o să se aşeze la casa lui într-o zi.
În sfârşit ai venit.
Credeam că nu o să vină nimeni.
Mă simt aşa rău
că abia pot să vorbesc.
De altfel, cred că niciodată nu mi-a fost aşa rău că în dimineaţa asta.
Cel mai puţin oportun să fiu lăsată singură.
Charles nu e aici?
Charles a plecat la vânătoare în ciuda faptului că i-am spus că îmi este rău.
Şi nu am văzut pe nimeni toată dimineaţa.
Nimeni dintre Musgrove nu a venit să mă viziteze...
chiar dacă Charles le-a spus că sunt bolnavă.
Nu le-a picat bine, cred.
Sigur o să le vezi. Încă e devreme.
Sau, dacă te simţi mai bine am putea să facem o plimbare
până la Casa Grande, să-i vizităm.
Trebuie să aşteptăm să ne viziteze ei.
Trebuie să ţii cont de ceea ce trebuie să faci ca soră a mea.
Te asigur că nu am nimic împotriva acestui lucru.
Cred că puţin aer îmi va face bine.
Dar trebuie să mâncăm ceva înainte, mor de foame.
Anne!
Doamne, ce-au mai crescut fetele!
D-rele Musgrove s-au întors de la şcoală din Exeter
cu un mare bagaj de idei şi cunoştinţe şi desigur,
acum se gândesc doar cum să fie elegante
şi fericite.
Dragi Henrietta, Louisa.
Oh, Anne.
În sfârşit ai venit. Vino, mamá vrea aşa mult să te vadă...
Şi avem veşti importante.
Bine aţi venit la Uppercross, dra Anne!
Ce palidă şi slabă eşti.
Trebuie să facem în aşa fel să te îngraşi cât stai aici.
Eu... m-am simţit cam rău.
Şi Sir Walter şi dra. Elizabeth? Oh, cred că le lipseşti...
În orice caz, sunt foarte fericită că sunt aici şi nu în Bath.
Oh, mamá, sper să ajungem la Bath iarna asta.
Dar ţineţi minte că şi dacă mergem, vom merge într-un loc bun.
Oh, da. Nimic de Piaţă Queen cum îţi place ţie.
- Anne, ce mai faci? - Foarte bine. Mulţumesc, Charles.
Oh, ce mare eşti!..
Mă bucur să văd că te simţi mai bine, dragă.
L-ai întrebat pe tatăl tău? Ai făcut asta, Charles?
Tata are alte întrebuinţări la bani şi are dreptul să-i cheltuiască cum vrea.
Charles, dacă ar vi după tine, în curând am ajunge săraci.
Amiralul Croft şi soţia sa s-au instalat imediat.
Şi cred că am fost foarte norocoşi cu chiriaşii noştri.
Chiar şi aşa, cred că e dur pentru tine dragă, să renunţi în acest mod la casă.
Dar desigur, când trăia săraca mama ta, exista moderare şi economie la Kellynch.
Dar niciodată nu au fost baluri
Şi fam. Croft sigur va organiza baluri
Şi va invita oficialităţile de rang mai înalt şi tineri.
Da, acestea sunt ştirile noastre mari aproape că am uitat.
Se pare că dna. Croft are un frate, căpitanul Wentworth,
care a venit acum în Anglia şi va locui cu ei la Kellynch.
Desigur. Fam. Poole ar fi putut să-i cunoască la Taunton săptămâna asta.
Se spune că căpitanul Wentworth este bărbatul cel mai atractiv
din Marină. Şi e celibatar.
- Şi are bogaţii din aur spaniol. - Exact.
Ce norocos e.
Bine, îi vom vedea cu toţii mâine seară când vor veni la masă.
Oh, papa!
Tocmai am primit un bilet de la amiralul Croft acceptând invitaţia mea.
Anne. Eşti gata?
Nu putem să-i lăsăm să aştepte fam. Croft şi căpitanul Wentworth.
Charles. Charles.
Charles! Vino repede, Charles!
A căzut din pomul din grădină.
Am trimis după medic. Va veni aici imediat.
Are clavicula dislocată.
Charles, ai grijă de Mary. Suntem bine.
Gata?
Gata. Cu puţină odihnă se va recupera.
Oh, slavă Domnului.
Şi nu-ţi fă griji, Charles, o să prezentăm scuzele noastre fam. Croft.
Scuze?
Dacă copilul se recuperează aşa bine ar fi un păcat să renunţăm la cină.
Îmi doresc mult să-i cunosc pe noii vecini.
Desigur, este mai mult o datorie decât altceva.
Dacă Anne rămâne cu tine, draga mea, nu m-ar interesa.
Desigur.
Aşa că trebuie să ne descurcăm singuri
cu copilul bolnav, în timp ce tu te duci la cină la fam. Croft.
Bine, nu trebuie să întârzii, dragă.
Doar pentru că sunt biata mamă care-şi face griji, pentru că se recuperează foarte bine
E ceea ce spune... De unde ştii că se va recupera aşa bine?
Te rog!
Poţi să-l laşi pe micul Charles în grija mea.
Eşti foarte amabilă, Anne. Eşti sigură?
Oricum, nu îmi este foame.
Bine, atunci s-a aranjat.
Oh, Anne! Aseară ai pierdut cea mai delicioasă cina...
Nici nu-ţi imaginezi ce chipeş este căpitanul Wentworth.
N-am cunoscut un bărbat aşa agreabil şi chipeş în toată viaţa mea.
- Ce maniere, ce conversaţii. - Ce avere.
Oh, ne-a invitată pe toţi la cină mâine la Kellynch.
Şi pe tine, Anne.
- La naiba, Mary, am ajuns târziu. A venit? - Cine?
Oh, căpitane Wentworth... Intraţi.
Mă scuzaţi, eu... uşa era deschisă.
Sper că băiatul se simte mai bine.
- Oh, da. - Este mult mai bine, mulţumesc, Wentworth.
Oh, căpitane Wentworth, ea e sora mai mare, Anne.
- Ne cunoaştem. - Serios?, Anne n-a spus nimic.
A fost mult timp în urmă, tu erai la şcoală.
Haideţi, Wentworth, sau păsările migrează toate la sud pt. iarna.
Sigur... Doamnelor.
Oh, haide, Henrietta, să mergem cu ei.
Aşteaptă, aşteaptă-mă.
Ce a fost mai rău a trecut. L-am văzut.
Ne-am aflat încă o dată în acelaşi loc.
O înclinare din cap şi o reverenţă,
I-am ascultat vocea
şi apoi a plecat.
Nu m-a iertat.
M-am purtat urât cu el, l-am abandonat şi l-am decepţionat.
Şi ce e mai rău, mi-a văzut caracterul meu influenţabil...
pe care, temperamentul lui ferm şi decis, nu l-a putut suporta.
A fost un timp când nu mai existau două inimi atât de deschise,
nici sentimente mai pure,
Dar acum suntem ca nişte străini.
Mai rău decât nişte străini,
parcă nu ne-am cunoscut niciodată.
Este o distanţare continuă.
Şi în această noapte, o să am de trecut peste o altă probă.
Frederick. Aici eşti. Să ţi-o prezentăm pe dra. Anne Elliot.
Dra. Elliot, fratele meu, căpitanul Frederick Wentworth.
Căpitanul Wentworth şi cu mine ne-am întâlnit şi ieri.
Oh, Frederick, trebuia să fi spus.
Cred că e incomod pentru dvs dra Elliot...
să veniţi în casa dvs. şi să ne găsiţi aici.
Deloc, amirale.
Mă bucur să ştiu că se afla pe mâini aşa bune.
Şi ce veşti aduci, Frederick, despre dragul căpitan Harville?
S-a instalat deocamdată în Lyme cu bunul nostru prieten James Benwick,
- care aşteaptă o nouă comandă. - Ce emoţionant.
Sigur. Mi-l amintesc pe Benwick.
Era logodit cu sora lui Harville.
Îmi pare rău să spun că a murit vara trecută
în timp ce Benwick era în El Cabo.
- Oh, nu. Ce teribil. - Da.
Au aşteptat 5 ani până au adunat o avere care să fie suficientă familiei.
Acum o are, sigur, dar e prea târziu.
Prea târziu.
Dar înainte nici măcar nu se putea gândi,
- un bărbat la căsătorie. - Serios?
O fregată în timpul războiului nu era un loc sigur pt. o femeie.
Şi lungile despărţiri sunt dureroase pentru ambii parteneri.
Oh, ce adevăr. Nu e nimic mai rău decât despărţirile.
Ştiu din experienţă...
pentru că dl. Musgrove mereu asista la sesiuni pe la tribunale
şi mă bucur mult când se întoarce acasă din nou...
Dar acum m-am retras şi sunt pe pământ, Sophy şi îţi va face plăcere să auzi...
ca în sfârşit sunt dispus să mă aşez la casa mea.
Sigur, Frederick, că sunt încântată.
Te gândeşti la cineva?
Nu, nu, sunt gata să mă căsătoresc ca un tont...
cu orice femeie între 15 şi 30 de ani.
Puţină frumuseţe, câteva zâmbete,
câteva complimente despre Marină şi sunt ca şi cucerit.
Oh, haide, Frederick.
La urma urmei, se poate aştepta ceva mai mult de la un umil marinar?
Dacă ar fi să vorbesc serios,
ce îmi doresc mai presus de toate la o soţie
este tăria de caracter.
O femeie care să ştie ce vrea.
Nu pot suporta nestatornicia şi persoanele influenţabile.
Un suflet care nu ştie ce vrea întotdeauna poate fi influenţat,
într-un fel sau altul,
nu poate fi de încredere.
Bine, să vedem ce putem face.
Oh, Anne, cântă ceva să dansăm!
- Da, Anne, vrei? Ceva vesel. - Oh, da.
Ştii? Cred că nu am văzut toată viaţa o persoană mai plăcută
ca căpitanul Wentworth.
Deşi nu a fost foarte galant cu Anne, nu?
Când Louisa l-a întrebat seara trecută ce părere are de tine,
a spus că te-ai schimbat aşa mult că nici nu te-a recunoscut.
Nu aş putea spune că astea au fost exact cuvintele lui.
A fost foarte atent cu mine.
Ar fi o partidă excelentă pentru Louisa.
Louisa. Nu se ştie, Charles. E clar că e atras de Henrietta.
Dar, dragă, să nu uiţi că Henrietta se întâlneşte
- cu vărul meu, Charles Hayter. - Nu, sigur că nu.
Dar n-aş putea spune la fel de Henrietta.
Şi cu siguranţă.
Cine este Charles Hayter?
Nimic important, un diacon din sat.
Ce alianţa degradantă pentru cunoscuţii familiei Elliot.
Acum tu spui prostii, dragă.
Va moşteni moşia de la Winthrop
şi ferma de lângă Taunton şi e un tânăr foarte plăcut.
Nu cred că o femeie ar trebui să se căsătorească cu cineva,
amabil sau nu,
dacă ar fi inconvenient pentru familia sa.
Nu, nu, ce prostie.
Dacă Henrietta ar rămâne cu Charles Hayter...
şi Louisa cu căpitanul Wentworth,
aş fi mai mult decât satisfăcut.
Tu ce spui, Anne?
Pe cine preferă căpitanul, pe Louisa sau pe Henrietta?
Wentworth!
Mergem la Winthrop să-l vizităm pe vărul Charles,
pretendentul Henriettei.
De ce nu vii cu noi, Anne?
Sigur că familiei Hayter le-ar place să te vadă.
Bună idee, Louisa, ar trebui să mergem toţi.
Ştiu că Mary vrea să-l vadă pe vărul Charles din nou.
Prinde-mă!
Anne!
Nu-i nimic.
Mulţumesc. Sunt bine.
Serios, nu-i nimic.
Dar cred că, poate, aş rămâne aici să mă odihnesc puţin.
- Atunci rămân cu tine. - Nu, te rog, eu...
N-aş vrea să fiu o povară...
Cunosc drumul către Winthrop perfect.
Vă ajung din urmă.
Te rog, Charles.
Foarte bine. Dacă insişti...
Ah, vedeţi? Acolo e Winthrop.
Mergeţi fără mine. Sunt epuizată.
Ar fi foarte urât din partea noastră să venim aici şi să nu ne vizităm verii.
Rămân cu Mary, Charles.
Dacă tu şi Henrietta vreţi să prezentaţi respectele noastre familiei Hayter.
Sigur căpitanul Wentworth ne va proteja.
Foarte bine.
Henrietta.
Ce dezagreabil să avem astfel de rude, căpitane Wentworth.
Dar vă asigur că nu am fost în casa asta mai mult de două ori
toată viaţa.
Mă întreb unde o fi Anne.
Mary este foarte bună, în general.
Dar uneori mă scoate din sărite cu prostiile ei.
A moştenit mult din orgoliul Elliot.
Ştii?, noi vroiam ca Charles să se căsătorească cu Anne.
- Anne? - Oh, da.
Nu ştiai că el vroia să se căsătorească cu Anne?
Nu. Nu ştiam.
- Vrei să spui că ea l-a refuzat? - Oh, da, desigur.
Când a fost asta?
Nu ştiu exact, dar înainte ca el să se căsătorească cu Mary.
A spus de ce nu vrea să se căsătorească?
Păi...
tata spune că a fost de vină buna ei prietenă, Lady Russell.
Credea că Charles nu era destul de inteligent pentru Lady Russell
şi a convins-o pe Anne să-l refuze.
Eu nu sunt dispusă să mă las convinsă aşa uşor.
Când iau o decizie, e definitivă.
Sunt destul de decisă.
Din câte văd ai un caracter ferm şi decis.
Vă admir.
Oh, uite! L-au adus pe Charles Hayter cu ei. Haide.
Ah, aici eşti!
Credeam că o să vă întâlnim şi mergeam prin împrejurimi.
Amirale Croft, dnă Croft.
Tocmai l-am vizitat pe vărul meu, Charles Hayter.
Dra. Elliot, pare obosită. Lăsaţi-ne, vă rugăm, să vă ducem la Uppercross.
Oh, nu, mulţumesc, nu. N-aş vrea să mă deranjez.
Oh, ba deloc. E în drumul nostru şi e şi loc.
- Întradevăr, sunteţi foarte amabili. - Prostii, dra Elliot.
- Trebuie să veniţi cu noi, serios. - Oh.
-Haide! - Mulţumesc, căpitane.
Sper că Frederick să mai facă serate
şi să aducă pe una dintre aceste tinere la Kellynch.
Vrea să rămână cu una din aceste tinere. Dar nu ştie cu care.
Amândouă sunt bune şi drăguţe.
Provin dintr-o familie foarte respectabilă. Ce părere ai, dra Elliot?
Nu va mai dura mult, dacă nu mă înşeală vederea.
Acum înţeleg.
Nu mă va ierta niciodată.
Încă nu m-a iertat şi acum se îndrăgosteşte de alta.
Şi chiar şi aşa...
Anne, mergem la Lyme mâine de dimineaţă.
Căpitanul Wentworth vrea să-şi viziteze prietenul cel mai bun.
Căpitanul... nu ştiu care.
Ne-a invitat pe toţi să mergem cu el. Nu e excelent?
Sincer, nu. Mai bine rămân aici cu copii.
Vrei să merg fără tine?
În starea mea delicată?
Dacă mă ia aşa dintr-o dată
şi nu mai apuc să sun clopoţelul ca să chem servitorii.
Se îndrăgosteşte de alta.
Şi chiar şi aşa...
Nu pot fi insensibilă.
Nu poate să mă vadă suferind fără să mă încerce să mă consoleze.
Este o probă a inimii lui bune afectuoasă şi amabilă
pe care nu pot să o contemplu fără să simt o durere infinită
şi fără să regret.
Marea! Marea!
- Ador marea. - Nu, sigur o ador mai mult decât tine.
Frederick.
Haide.
Căpitan Harry Harville,Căpitanul James Benwick.Domnul şi doamna Charles Musgrove.
Domnişoarele Henrietta Musgrove, Louisa Musgrove şi dra seńorita... Elliot.
Dra Anne Elliot?
Da.
Minunat.
Oh, Doamne, vântul.
Desigur, amiralitatea din când în când se distrează
trimiţând sute de oameni pe mare într-o barcă care abia dacă pluteşte.
- Bine spus. - Dar au multă...
Căpitane Benwick.
Daţi-mi voie să vă spun cât regret pierderea dvs.
Mulţumesc.
N-a existat niciodată o dragoste ca a noastră.
Şi nici nu va exista.
Au foarte mulţi oameni în dotare
şi sunt mii care vor să se alăture,
aşa că le e greu să distingă care contează mai puţin dacă dispare.
Chiar... chiar şi aşa, căpitane...
dvs. sunteţi tânăr
şi puteţi într-o bună zi să treceţi peste asta
şi să fiţi fericit cu alta.
Un bărbat nu uită o femeie la fel de repede cum uitaţi voi de noi.
Nu sunt de acord că firea unei femei e mai inconstantă că a unui bărbat.
Daţi-mi voie să vă spun că poezia
şi poveştile sunt în contra dvs.
Ne vorbeşte încontinuu de inconstanţa femeilor.
Şi nu sunt toate oare scrise de bărbaţi?
Da, dra Elliot... Poate asta e cauza.
Văd că nu reuşim să fim de acord în asta.
Nu am crezut niciodată că adevăratul echilibru e numai al femeilor,
dar aş spune ceva în favoarea sexului meu.
Şi anume, dragostea noastră durează mult mai mult...
chiar şi când nu mai există speranţă.
Un toast! Pentru Marină.
Pentru Marină!
Ai făcut bine, că ai mai vorbit aseară cu Benwick.
Niciodată nu l-am văzut vorbind atât.
Nu în foarte mult timp.
Am discutat despre interesul nostru pentru poezie.
Nu citeşte altceva. O zi da şi şi în altă tot asta.
Niciodată nu e aşa fericit ca atunci când citeşte...
descrieri pasionale de agoníe, de disperare.
Sau despre inimi distruse de necaz.
Da.
Am îndrăznit să-i recomand să adauge şi puţină proza în lectura zilnică.
E rău pentru el, ştii?,
să rămână legat aşa cum face.
Dar ce putem face?
Bine, e tânăr.
Şi timpul vindecă totul.
Sau, cel puţin, aşa se spune.
- Scuzaţi-mă. - Nici o problemă.
Cine este domnul?
Domnul William Elliot, dle.
A sosit aseară, merge la Bath unde o să rămână iarna.
William Elliot? Doamne! Anne, cred că e vărul nostru William. Sigur.
- Este foarte drăguţ. - Nu este.
A spus ceva de o înrudire cu fam. Elliot din Kellynch?
Adevărul e că a spus că o să fie baron.
Asta e! El este, el este.
Se pare că e în centrul atenţiei, acest var.
Dl Walter nu are fii
şi titlul şi proprietatea Kellynch va rămâne vărului.
Ce păcat că nu ne-am cunoscut.
Tata şi dl. Elliot nu mai vorbesc de la căsătoria lui nefericită.
O prezentare nu ar fi fost prea bine primită.
Nu vei putea să eviţi să-l vezi în Bath.
Să nu uiţi să menţionezi că l-am văzut data viitoare când îi scrii tatălui.
Altfel...
Crezi că avea aerul fam. Elliot?
- Căpitane Wentworth. - Louisa.
Prinde-mă!
-Louisa, Louisa, nu! Louisa, nu! - Sunt decisă. Sar.
Louisa!
Un medic. Un medic, repede!
- Desigur. - Căpitanul Benwick.
Căpitanul Benwick va ştii unde să găsească unul.
Să o ducem la casă.
Ţine asta apăsată pe rană.
Charles.
Se pare că va trebui să rămân aici un timp.
Trebuie anunţaţi părinţii.
Nu vreau să o las. Nu în noaptea asta.
Merg eu.
Şi dacă vreţi, o iau şi pe Henrietta şi pe Mary cu mine.
Şi pe Anne nu?
Dacă Anne rămâne, cred că nimeni nu e mai potrivită şi mai capabilă ca ea...
Louisa nu mai are nevoie de nimeni.
Dar... Anne...
Anne rămâne, care nu e nimic pentru Louisa,
în timp ce pe mine mă trimiteţi acasă.
Uite, dragă, sunt sigură că căpitanul...
- Nu sunt la fel de capabilă ca Anne? - Sigur că da.
Nu sunt cea mai adecvată?
Şi să mă trimiteţi acasă fără Charles, în plus,fără soţul meu,în starea mea.Nu.
Nu, este prea crud.
Merg eu cu Henrietta.
Haideţi!
Dra Elliot,
mă gândeam dacă nu ar fi mai bine dacă rămâi tu cu Henrietta
în timp ce eu intru în casa fam. Musgrove singur.
Credeţi că e un plan bun?
Da.
Trebuie sa vorbesc cu dl. Musgrove fără altcineva in jur.
Spuneţi-i că căpitanul Frederick Wentworth este aici. Trebuie să vorbesc cu el imediat.
E ca şi făcut.
Acum mă întorc în Lyme să văd dacă pot fi...
de vreun ajutor.
Cred că fam. Musgrove mă vor urmă cât mai repede.
Mulţumesc.
Căpitane,
sunt foarte îngrijorată.
Dacă sunteţi...
Dacă sunteţi atât de amabil să-mi trimite-ţi veşti de Louisa în Bath...
În Bath?
Nu sunt necesară la Lyme dar în Uppercross.
Trebuie să merg să mă întâlnesc cu tatăl meu.
Casa noastră e în Candem Place.
- Chiar nu vă plăcea Bath, din câte îmi amintesc.Aşa e.
Dar am o veche colegă de colegiu care trăieşte acum acolo...
şi mă consolează şi gândul că mă voi bucura de compania lui Lady Russell.
Foarte bine, atunci.
La revedere, dra Elliot.
La revedere, căpitane Wentworth.
Desigur, acum, odată cu întoarcerea drei Anne aici,
cred că eu nu mai sunt necesară.
Prostii, Penelope. Pentru mine ea e un nimeni, în comparaţie cu tine.
Draga mea doamnă, nu trebuie să plecaţi de lângă noi. Nu se poate.
Te rog, Penelope.
Ah, Anne!.. Eşti aici.
Ce mai faci, Anne?
Îţi lipseşte mult Kellynch?
Lasă-mă să-ţi spun că Bath ne-a depăşit cu mult aşteptările.
Fără îndoială, casa noastră cea mai elegantă din Camden Place.
Şi nu mai spun că fam. Elliot este tratată foarte bine.
În plus, dră. Anne, vărul dvs dl. Elliot, se afla în Bath
şi s-a împăcat complet cu dl Walter.
- Dl Elliot? - Întradevăr, a venit în mai multe ocazii.
Şi a luat cina cu noi odată,
evident fiind foarte mulţumit că a fost invitat.
Şi desigur că va continua cu aceste atenţii în Camden Place.
Ne-a oferit cele mai generoase scuze
Pentru orice gest jignitor la adresa noastră în trecut.
Şi dna Elliot?
Moartă... de mult moartă.
Desigur soţia era un nimeni,
deşi frumoasă şi bogată,
dar trebuie să fim indulgenţi. El era tânăr şi nesăbuit.
Dar acum nu. Şi ce maniere...
Atât de nobile şi elegante...
Nu mi-ar părea rău să fiu văzută cu el oriunde.
- Ah, cred că e Lady Russel, fără îndoială. - Nu.
După cum sună e dl. Elliot. Sunt sigură de asta.
Cred că aveţi dreptate.
Bietul om nu poate sta departe de dvs, dra Elliot.
Haide, Penelope.
Abia dacă sunt conştientă că intenţiile lui sunt mai diferite ca ale altor bărbaţi.
Ce face Mary?
Ultima oară când am văzut-o... Bine, avea nasul roşu.
- Oh, este bine. Mulţumesc, tata. - Bine.
Îmi pare rău că am căzut aşa pe neaşteptate,
dar nu mă puteam odihni fără să ştiu dacă dra. Elliot a luat vreo răceală ieri.
Oh, sunteţi foarte amabil, dle. Elliot.
Ah, dragul meu domn, permiteţi-mi să v-o prezint pe fiica mea Anne.
Dar e extraordinar.
Drumurile noastre s-au mai încrucişat odată, dle Walter în Lyme.
N-a trecut nicio săptămână.
Nu mă aştept ca dra Elliot să-şi amintească. De fapt îmi amintesc,dle Elliot.Foarte clar.
Ce coincidenţă extraordinară că ne-am cazat la acelaşi han şi în acelaşi timp.
Da... este.
Unii ar putea spune că... e mâna destinului.
Nici nu pot spune cât de bine mă simţ să o văd mai recuperată.
Da şi va fi o soţie excelentă, Frederick. Te felicit.
Ce spui?
Haide, recunoaşte, te înşeli dacă
ai de gând să te logodeşti cu Louisa Musgrove în secret.
Vrei să spui că consideri că ar exista o legătură între dra Musgrove şi eu?
- Desigur. Negi? - Da. Ceea ce ai spus acum... m-a surprins.
Vrei să spui că nu te interesează deloc?
Nu, în acest sens, nu. Te asigur.
Atunci mă tem că vei decepţiona foarte grav ambele părţi, pe ea şi pe familia ei.
Nu vorbesc de altceva.
Doamne, Harry, aşa imprudent am fost, aşa desconsiderat?
După cum se pare, da.
Bine, dacă e aşa cum spui, trebuie, pentru onoare, să mă consider ataşat de ea.
Întradevăr, Frederick. Am impresia că ai cam intrat în asta.
Asta e rău. Ce pot face?
Ar trebui să pleci din Lyme cu un pretext
şi să aştepţi recuperarea Louisei în altă parte.
E posibil ca o absenţă mai îndelungată să distrugă obligaţiile dintre voi.
Mă gândeam să-mi vizitez fratele la Shropshire.
Magnific.
- Căpitanul Wentworth şi Louisa Musgrove? - E adevărat, vă asigur.
Mă aştept ca în orice zi să-mi dea vestea de căsătorie.
Şi tu, dragă, vrei să fii cu el?
Oh, da, sigur.
- Vă doresc toată fericirea. - Mmm.. desigur.
Oh, uite, vine dl Elliot cu dl Wallace.
Trebuie să recunosc că e foarte amabil.
Întradevăr, este. Mai mult...
Mai mult?..
Nu ştiu, cred că e ceva mai mult la mijloc ce a cauzat apariţia asta aşa neaşteptată.
Interesul ăsta neaşteptat pentru familia, noastră după atâţia ani...
Te referi la Elizabeth, din câte văd.
Ea e foarte frumoasă.
Bine, el nu are nimic de câştigat după împăcare.
Ultima sa soţie,chiar dacă nu era o partidă adecvată,era foarte bogată şi în orice caz,
nimic nu poate împiedica să moştenească Kellynch şi titlul de baron odată cu el.
Nimic cu excepţia faptului că tata s-ar căsători din nou
şi să aibă un moştenitor.
Ah. Nu, nicidecum.
Şi dna Clay este tânără şi într-o conjunctură asemănătoare.
Mă întreb de ce Elizabeth pune o astfel de femeie sub nasul tatălui său.
Trebuie mai multă atenţie.
- Ah, Lady Russell. - Ah, Lady Cavendish.
Draga mea verişoara,
Încă odată destinul se încăpăţânează să ne aducă împreună.
Bună seara, dle Elliot.
Mărturisesc că am stat mai mult de 1 ora la Camden Place
şi am plecat amărât că eraţi plecată.
Tatăl meu era foarte ocupat cu citirea unor veşti senzaţionale în ziarul de dimineaţă.
Vă referiţi, desigur, la verişoarele dvs,
Vicecontesa văduva Dalrymple şi fiica sa, onorabila dra. Carteret,
care au sosit azi la Bath.
Sunteţi foarte bine informat, dle. Elliot.
Tatăl dvs trebuie să vă spună ceva în legătură cu asta.
Nu mă îndoiesc că o va face.
Nu păreţi foarte nerăbdătoare să socializaţi cu ele.
Vă dau dreptate. Fam. Dalrymple nu reprezintă prea mult, dar
întotdeauna e bine să păstrezi legăturile familiale.
Şi sunt apreciate de înaltă societate.
Ideea mea se societate bună,dle Elliot,este o adunare de oameni citiţi şi inteligenţi,
care simt o plăcere în a face conversaţie.
Vă înşelaţi. Asta nu înseamnă bună societate.
Reprezintă cea mai bună societate.
Buna societate înseamnă discuţii, pregătire, maniere,.
Şi mă tem că nu se pune suficient accentul pe pregătire.
Oh, verişoară Anne, înclină din cap. Nu e conform.
E o latură, fără îndoială, sunt sigur că vom cădea de acord.
Orice ocazie are tatăl tău de a se amestecă în bună societate,
îi distrage atenţia de la persoane...
bine, care sunt sub nivelul lui.
Vă referiţi la dra. Clay?
Este posibil să fie aşa.
Singura mea preocupare e ca tata să fie fericit în urma acestei uniuni.
Dar poate sunt prea exigentă.
Draga mea Anne,
aveţi dreptul de a fi exigentă mai mult decât orice altă persoană pe care o cunosc.
Oh, Doamne!
Nu era dl. Elliot cu tine?
Este o scrisoare pentru tine de la Uppercross.
Dacă te grăbeşti, ai timp suficient să o citeşti înainte ca el să vină din nou.
Draga mea Anne, îmi pare bine să-ţi spun că Louisa îşi revine pe zi ce trece
şi că în curând va fi la fel cum o ştii.
De asemenea cred că foarte curând se vor auzi clopotele de nuntă în Uppercross deşi
am jurat că voi păstra secretul în legătură cu asta, aşa că nu pot spune mai multe.
Dar mama a spus că nu va consulta croitoresele locale pentru o aşa ocazie,
aşa că sper să ne vedem în Bath săptămâna viitoare pentru o probă.
Până atunci, cumnatul tău drag, Charles Musgrove.
Anne!
Anne!.. Anne!
Haide, haide, Anne. Nu trebuie să întârziem.
Nu ai uitat că am fost invitaţi la Lady Dalrymple.
Îmi pare rău,a promis că o să trec mai târziu pe la o prietenă veche de la colegiu.
Nu cumva vorbeşti de văduva aceea bătrână de la edificiile Westgate?
- Dna Smith, da. - Smith?
- Edificiile Westgate? - Permiteţi-mi.
Şi cine este, dacă se poate şti, dnă. Smith?
Una dintre cele 5 mii de Smith cu care te poţi întâlni peste tot în toate părţile?
Întradevăr, dră. Anne Elliot, aveţi un gust foarte ciudat.
Preferi o persona oarecare
în defavoarea rudelor tale de speţa nobilă din Anglia şi Irlanda.
Dna Smith!..
Nu e singura văduvă din Bath fără resurse şi fără un bun nume.
Bună seara.
-Anne! - Harriet.
- Ce faci? - Bine, mulţumesc, mult mai bine.
Ea este soră medicală, dnă. Rooke.
- Ce mai faceţi, dra Elliot? - Dna Rooke.
Îmi pare rău, că n-am putut să te vizitez mai înainte.
Nu am avut timp.
Oh,dar noi ne simţim onorate că o verişoară de a lui Lady Dalrymple este aici aşa târziu
şi nu cu restul familiei în vizită la rude.
Vei realiza foarte repede că nimic din ce se întâmplă în Bath nu scapă...
fără ca asistenta Rooke să nu afle.
Vino, dragă Anne,
Spune-mi ce s-a mai întâmplat în aceşti 10 ani.
Harry!
Harry... Harry.
Frederick.
Am fost la han, dar am descoperit că Louisa s-a întors la casa ei din Uppercross.
Se face deja o săptămână. Benwick a luat-o. Era foarte recuperată.
Ce mai face fratele tău?
Crede că sunt pe atât de idiot precum par.
Nici nu ai idee,Harry,de cum regret această întâmplare datorită orgoliului meu prostesc.
Am lăsat să treacă pe lângă mine din nou ocazia de a fi fericit.
Aşa nimic nu s-ar fi întâmplat.
Nu sunt sigur.
Credeam că îmi e indiferentă,
dar eram doar supărat şi plin de resentimente.
Prea târziu.
Prea târziu m-am înţeles pe mine şi pe ea.
Niciodată, niciodată n-am întâlnit pe cineva aşa echilibrat, aşa dulce.
Ea este perfecţiunea.
Niciodată n-am iubit pe nimeni ca pe ea.
- Vorbim acum de Anne Elliot? - Desigur, de cine altcineva?
Atunci prietene. E clar că nu ai primit scrisoarea de la Benwick.
Trebuie mers la Uppercross acum. Asta, fără îndoială, nu se poate evita.
Am menţionat scrisoarea pentru că conţine veşti.
A cerut-o în căsătorie pe Louisa Musgrove.
Ea l-a acceptat. Se căsătoresc imediat.
Se căsătoresc?
- Louisa şi Benwick? - Aşa e.
Atunci... atunci sunt liber.
Cum merg mâine la Bath.
Poate te decizi să vii cu mine.
Şi din întâmplare, cu cine m-am întâlnit din nou ieri la Pump Rooms,
dacă nu... cu dl Elliot.
Fără să fiu indiscretă,
pot spune că te-a pomenit mult.
Crede că eşti o persoană extraordinară
şi ca dispoziţie, maniere, inteligentă...
Un model feminin excelent.
Nu sunt prevăzătoare, cum bine ştii,
dar ar fi o uniune foarte convenientă.
Toată lumea aşa consideră.
Cred că ar fi posibil ca dl. Elliot şi tu
să fiţi foarte fericiţi împreună.
Şi trebuie să spun că sper şi aş dori..
să ocupi locul mamei tale
ca viitoare doamnă la Kellynch.
Viitoarea Lady Elliot.
Oh, dragă Anne, asta mi-ar produce mai multă bucurie...
decât aş putea spera.
Lady Russell.
Vii?
Nu pot nega că idea de a reveni la Kellynch,
să mă întorc şi să-l numesc cămin, căminul meu pt. totdeauna,
e o ispită de care greu mă eliberez.
Şi dl. Elliot este un un bărbat foarte agreabil
şi, în multe puncte de vedere, are multe la superlativ.
Amiralul şi dna. Croft au venit la dra. Anne Elliot.
Amirale, dnă Croft! Mă bucur să vă văd din nou.
Ce va aduce în Bath?
Mă tem, dră. Elliot, că e din cauza digestiei mele.
Şi, când sora dvs. Mary a aflat că vom veni la Bath,
ne-a dat scrisoarea asta pentru dvs.
Mulţumesc. Trebuie să rămâneţi pentru ceai...
şi pentru a-mi povesti noutăţi despre Kellynch.
Se vorbeşte, desigur, numai despre nuntă.
- Nuntă? - A verişoarei dvs., desigur.
Dra Louisa Musgrove.
Nu-mi spuneţi că nu ştiaţi.
Nu, în realitate.
Am primit o scrisoare de la Charles în care spunea că se aşteaptă în curând la o nuntă.
Oh, atunci scrisoarea de la sora dvs spune toată povestea.
Mă bucur mult pentru Louisa.
- A ales foarte bine. - Desigur, desigur.
Oh, e un băiat bun, foarte corect.
Şi orice ar spune Frederick,
Ei nu-i este teamă să se căsătorească cu un marinar.
Nu, deloc.
Trebuie să recunosc că vestea ne-a surprins.
Chiar şi Sophy a fost surprinsă.
Da? Nu v-a mai spus care îi erau intenţiile?
Nu, nu. Nici o vorbă.
Dar Frederick nu e un om de care să te plângi.
Nu, el îşi doreşte să fie foarte fericită cu Benwick şi gata.
De altfel, după modul în care vorbeşte,
nimeni n-ar spune că Frederick s-a gândit vreun moment la Louisa Musgrove pentru el.
Benwick?
Cum spuneţi?
Sigur am înţeles, Louisa se căsătoreşte cu căpitanul Benwick...
Şi nu cu căpitanul Wentworth?
Da. Da, exact.
Bietul Frederick.
Acum va trebui să o ia de la capăt, încă o dată,cu o altă persoană.
Dra. Anne... S-a întâmplat ceva?
Nu, nu. Doar că m-a surprins vestea.
Deci nu ştiaţi?
E foarte adevărat. Ne-a spus chiar Frederick.
- Căpitanul Wentworth este în Bath? - A sosit aseară.
Căpitane Wentworth.
Dra Elliot.
Sora dvs. mi-a spus că sunteţi în Bath.
Da, m-am cazat cu amiralul la Queen's Square.
Poate aţi auzit că Louisa Musgrove se va căsători cu James Benwick.
- Da... M-a surprins destul. - Şi pe mine.
Chiar şi aşa, sigur cu timpul vor avea multe lucruri în comun.
Căpitanul Benwick va câştiga mai multă vitalitate şi veselie şi ea...
se va îndrăgosti de poezie.
Întradevăr.
Le doresc din tot sufletul să fie fericiţi.
Chiar şi aşa...
Dra. Louisa este o tânără
bună, agreabilă şi de un bun caracter.
Dar sora lui Harville era o femeie mult superioară
şi dragostea lui pentru ea era profundă.
Un bărbat nu se recuperează de un astfel de devotament
pentr-o o femeie aşa.
Nu ar trebui...
şi nu o face.
Dragă Anne, îmi pare rău că te-am făcut să aştepţi,
dar trăsura este afară.
Dl. Elliot, daţi-mi voie să vi-l prezint pe căpitanul Wentworth.
Vărul meu, domnul Elliot.
Îmi permiteţi?
Căpitane, este un concert la Pump Rooms în seara asta.
Îmi amintesc că va plăcea muzica.
Trebuie să spun că ce e mai rău în Bath e mulţimea de femei urâte.
Am observat de multe ori că unui chip frumos îi urmează 35 de chipuri oribile.
Cât despre bărbaţi...
Ah, Lady Russell.
Mâine celebrăm o reuniune de persoane selecte...
- Sperăm că sunteţi liberă. - Sigur, Sir Walter, este o plăcere.
Dar unde este Lady Dalrymple?
Doamne, este Frederick Wentworth?
Nu este cumva un nimeni?
Ce face în Bath?
Căpitane Wentworth.
Vă place programul?
Eram liber în seara asta.
Bath are multe de oferit persoanelor cărora le place muzica.
Aşa mi s-a spus.
Şi... rămâneţi mult timp în Bath?
Nu ştiu.
Să fiu sincer, nu ştiu sigur.
Depinde.
Înţeleg.
- Dra Elliot... - Căpitane.
Lady Dalrymple.
Anne, Anne! Anne!, Lady Dalrymple este aici.
În curând se va mai vorbi de o nuntă în această familie, dacă nu mă înşel.
Efectiv, dacă ce-am auzit e adevărat.
Căpitane!
Căpitane.
- Plecaţi deja? - Da.
Nu credeţi că merită să rămâneţi pentru prima parte?
Nu.
Nu e nimic pentru care să merite să rămân.
Bună seara.
Dragă Anne, totul e bine?
Suntem cu toţii aşa preocupaţi...
Da.
M-am simţit puţin ameţită.
Dar mă simt mai bine.
Ne întoarcem la concert?
Dragă Anne.
Am aşteptat o oportunitate să-ţi vorbesc în privat
şi acum se pare că e momentul.
Îmi pare rău, dle, nu sunt o bună companie.
Dragă verişoară,
eşti prea modestă ca lumea să cunoască
jumătate di virtuţile dvs. - Serios, dle,
- nu cred că mă cunoaşteţi foarte bine. - Din contră.
De ceva timp numele Anne Elliot are o rezonanţă dulce pentru mine.
Şi dacă îmi permiteţi, aş vrea să-mi exprim dorinţa aprigă...
că asta nu se va schimba niciodată.
- Dle.. - Nu îndrăznesc...
să obţin un răspuns imediat la propunerea mea.
Dar nu-mi mai pot ascunde intenţiile pentru mult timp.
Şi... poate mâine seară la Camden Place
veţi reuşi să mă faceţi...
omul cel mai fericit şi norocos din lume.
Dra. Elliot, amiralul m-a trimis cu un mesaj urgent
referitor la familia dvs.
Şi cum azi plec din Bath,
Mi-ar plăcea să ne întâlnim la în această dimineaţă.
Bună, Anne, ce faci?
Charles! Mary!
Am venit la ape.
M-am simţit foarte rău, este ultima speranţă.
Tata! Elizabeth!
Doamne, este Mary.
Dle Walter, Elizabeth, am venit să alegem o rochie de mireasă
cu mamá şi Henrietta. Se căsătoreşte cu Charles Hayter.
- Cine? - Un diacon din sat.
Tată, nu te supăra.
Şi draga de Louisa nu este cu voi?
A rămas la Uppercross cu căpitanul Benwick.
- Cu cine? - Un căpitan din marină, tată.
Nu-ţi fă griji.
Cred că trebuie să invităm şi fam. Musgrove în seara asta.
O petrecere?
Nu mi-ar place să-i prezint lui Lady Dalrymple.
Este dl. Elliot? Trebuie să vorbesc cu dl. Elliot.
Bine, nu aveam nici o intenţie să-i invit, dar...
Wentworth!
- Charles. - Bună, prietene, ce faci?
Nu mă aşteptam să te văd aici.
Unde sunteţi cazaţi?
Trebuie să plecaţi de acasă o zi dacă aveţi timp.
- Dna Musgrove. - Căpitane.
Tată, este căpitanul Wentworth.
Este din familia chiriaşilor noştri, familia Croft.
Căpitane, dânsul e tatăl meu, Sir Walter Elliot, baron.
Da şi sora mea mai mare, Elizabeth.
- Mulţumesc, deja ne cunoaştem. - Căpitane... vă rog.
Uite!
Este un mesaj!
A ajuns la urechile amiralului...
Amiralul Croft a fost informat confidenţial..
că dl Elliot...
Ca familia dvs. a aranjat totul pentru o uniune între dvs. şi dl. Elliot.
S-a auzit că aţi vrea să locuiţi la Kellynch
Şi m-a împuternicit să vă spun că dacă e dorinţa familiei dvs,
va anula contractul de chiriaş la Kellynch
şi el şi sora mea îşi vor găsi altă casă. Asta e tot.
Ce răspuns îmi daţi?
Dle...
Vă rog, să-i mulţumiţi amiralului din partea mea,
dar trebuie să vă spun că aţi fost greşit informat.
Greşit informat?
- Total? - Da, căpitane.
Foarte greşit.
- Nu este nici o urmă de adevăr în asta? - Nimic.
Şi nu ştiu de unde au pornit astfel de zvonuri.
Cât despre asta...
Lady Russell este aici!
Vă amintiţi de Lady Russell, căpitane?
Cum puteam să o uit?
Anne, am înţeles mesajul.
Dra. Elliot, dacă îmi permiteţi o să transmit noutăţile amiralului.
- Bună ziua. - Căpitane.
Este adevărat? Dl. Elliot te-a cerut în căsătorie?
Dacă îmi permiteţi, Lady Russell, trebuie să vorbesc cu căpitanul Wentworth.
Căpitane Wentworth!
Dna Musgrove.
Anne!
Ce bucurie!
Scuzaţi-mă.
Anne, trebuie să vorbesc cu tine.
Trebuie să fie acum?
Anne, trebuie să te întreb.
E adevărat că dl. Elliot te-a cerut în căsătorie?
- Da, dar... - Anne, sper să nu te superi,
Dar nu mi-aş ierta-o dacă nu ţi-aş spune adevăratul caracter al dl. Elliot.
- Sper să nu fie prea târziu. - Doamne, Harriet, ce se întâmplă?
Dl. Elliot ete un bărbat fără inimă şi fără scrupule.
Un om rece şi calculat care se gândeşte doar la el.
Recenta reconciliere cu tatăl tău nu a fost o pură întâmplare.
S-a auzit un zvon în Londra că dl Walter Elliot
Ar putea să se căsătorească cu dama de companie a fiicei sale.
- Dna Clay? - Chiar ea.
Şi dacă îi oferă un moştenitor, desigur,
copilul ar moşteni totul în locul dl. Elliot.
- Dar el e deja bogat. - Sigur.
S-a căsătorit cu biata sa soţie numai pentru bani.
Dar acum ce îşi doreşte cel mai mult de a fi baron.
Nu suporta idea de a nu fi Sir William.
Şi atunci, de ce vrea să se căsătorească cu mine?
Oh, în ciuda a toate, admiraţia către tine e sinceră
deşi asta nu l-a împiedicat să o curteze pe dna. Clay în acelaşi timp.
-Nu! - E adevărat.
I-a promis că va fi amanta lui din Londra,
cum se căsătoreşte cu tine.
Ar face orice ca tatăl tău să nu se mai căsătorească din nou.
Îţi mulţumesc sincer, Harriet.
Dar acum dacă îmi permiteţi, trebuie să plec.
- Căpitane Harville. - Dra Elliot.
Dacă veniţi să-l vedeţi pe amiral şi dna. Croft, trebuie să vă decepţionez.
Au plecat la ape cu căpitanul Wentworth.
Dar dacă tot sunteţi aici, m-aţi scutit de un drum.
Căpitanul Wentworth mi-a cerut să vă aduc acest bilet la Camden Place.
Poate vreţi să-l luaţi acum.
- Mulţumesc. - Vă simţiţi bine, dră. Elliot?
Mulţumesc.
Atunci dacă mă scuzaţi, ajung târziu la o întâlnire.
Dra. Elliot, nu mai pot suporta asta prea mult timp.
Mă gândesc la dumneata cu inima.
Sunt pe jumătate în speranţa şi jumătate în agonie.
Poate că am fost injust,
slab şi cu resentimente, dar niciodată inconstant.
Vă ofer o inimă care vă aparţine mai mult,
decât atunci când aţi frânt-o cu 8 ani în urmă.
N-am iubit pe nimeni ca pe dvs.
Am venit la Bath doar pentru dvs.
Gândesc şi fac planuri doar pentru dvs.
Nu v-aţi dat seama?
Abia pot să scriu.
Trebuie să plec în căutarea unui destin incert.
Un cuvânt, o privire, sunt suficiente.
Spuneţi-mi doar că da...
Nu-mi spuneţi că e prea târziu,
Că aceste sentimente preţioase au dispărut pentru totdeauna.
Dra. Elliot! Frederick tocmai a plecat.
Se îndreaptă către Camden Place.
Anne!
- Charles. - Anne, Doamne, s-a întâmplat ceva?
Anne!
Mulţumesc, Charles, sunt... bine.
Pari obosită. Trebuie să te ducem acasă imediat.
Problema e că trebuie să merg la piaţa acum.
Un tip mi-a promis că îmi arata o armă impresionantă pe care trebuie să o dea
A spus că nu o va împacheta până în ultimul moment.
Dacă nu merg acum pierd ocazia.
Din descriere veţi vedea, Wentworth,
că este o piesă bună, ca această Mortimer cu calibru de 16...
pe care v-am arătat-o în acea zi la Winthrop.
Vă amintiţi?
Căpitane...
Căpitane.
Am... primit propunerea dvs
şi sunt înclinată să o accept.
Mulţumesc.
Eşti...
sigură de tot?
Sunt.
Sunt decisă.
Accept.
Şi puteţi fi sigur că nimeni niciodată nu mă va putea convinge de contrariu.
De ce ne-am oprit?
Vezi ceva?
Dă-mi mâna.
M-am gândit că ai vrea să vezi... darul de nuntă.
Sincronizare: DISTEL SUBS.ro TEAM (c) www.subs.ro